DE SYV SAMURAIER
Produsert av SOJIRO MOTOKI
Manuskript av
AKIRA KUROSAWA SHINOBU HASHIMOTO, HIDEO OGUNI
Fotografering ASAKAZU NAKAI
Musikk av FUMIO HAYASAKA
Medvirkende
TOSHIRO MIFUNE
TAKASHI SHIMURA
KEIKO TSUSHIMA
YUKIKO SHIMAZAKI
KAMATARI FUJIWARA DAISUKE KATO
ISAO KIMURA, MINORU CHIAKI SEIJI MIYAGUCHI
BOKUZEN HIDARI YOSHIO INABA, YOSHIO TSUCHIYA
Regi ved AKIRA KUROSAWA
Under borgerkrigen i begynnelsen av 1600 tallet,
har endeløse kamper etterlatt landområdene oversvømt av banditter.
Fredelige folk måtte leve i konstant frykt for hestehovenes torden.
Vi tar landsbyen!
Vi tok risen deres i fjor høst.
De har ikke noe som er verdt å ta.
Vi kommer tilbake når kornet er modent.
Gudene har forlatt oss!
Skatter, krig, tvangsarbeid, tørke...
Og nå landevegsrøverne.
Gudene vil at vi skal dø.
Jeg dør heller!
Vasallen vår beskytter oss ikke.
Han burde hjelpe oss, ettersom han skattlegger oss.
Han kommer bare når bandittene alt har plyndret oss.
Det beste ville være å gi røverne alt, og så henge oss.
Da hadde kanskje vasallen vår brydd seg om oss.
La oss lage bambusspyd, og drepe bandittene.
La oss lage spyd.
Det kan du ikke.
Det er umulig.
Man dreper samuraier hvis man kan. Hvorfor ikke landevegsrøvere?
Hold opp! Det er ikke tid til krangel.
De dreper oss alle sammen hvis vi taper.
Til og med kvinner og barn.
Alt er bedre enn dette.
Enten dreper vi dem, eller så dreper de oss.
Vi er født til å lide. Det er vår skjebne.
La oss ydmykt hilse dem, og gi dem avlingen vår når de kommer.
Men vi skal be dem la det bli igjen så mye at vi ikke sulter.
Vi skal be dem på våre bare knær.
Tror du de vil høre?
Husker du hva vi måtte tåle for å få beholde det vi har?
Vi går til Gisaku, og ber ham om råd.
Manzo vil forhandle med dem.
Gi en ulv et bein, så tar han armene også.
De vil alltid ha mer.
De seirer over oss.
Da dør vi i kamp. Uten korn dør vi i alle fall.
Vi skal kjempe.
Vi kan ikke slåss. Vi er bønder, ikke soldater.
Vi leier en samurai.
Noe sånt har ingen hørt snakk om.
For lenge sia, da dere lå i vogga, -
- ble byen min brent ned av banditter.
Da vi flyktet for å unnslippe, fikk jeg se noe underlig.
En by var helt urørt. De hadde leid en samurai.
Det var en rik by. Det eneste vi har å spise, er korn.
Vi kan spise hirse.
Samuraier er stolte. Tar de imot mat som betaling?
Ja.
Finn en sulten samurai.
Bjørner forlater også skogen når de blir sultne.
Jeg må være fattig, men jeg er samurai og ikke tigger!
Tåpe!
Jeg sa jo det.
Kornet er nesten modent.
Ja, vi har jo vært borte i ti dager alt.
Det er det tidlige kornet. Det som vokser i fjellene modner seinere.
For en dag! Jeg er gjennomvåt.
Har du funnet noen sterke, villige og billige samuraier?
Disse brødene koster ikke mye.
Man skal høre mye...
- Hva er det som er så morsomt? - Munken er blind.
- Men du da? - Jeg spiser heller hestepærer.
Samuraien er blakk. Vi spilte fra ham pengene i går.
De likte han ikke, så han prøvde å slå oss ned.
De bøndene der er så fattige at de spiser hirse.
Man blir blind hvis man bare spiser hirse.
Dere får fire brød for en kopp med ris.
Fire for en kopp.
Da så...
Jeg angrer på at vi ga ham risen.
- Den hadde holdt til førti brød. - Ti!
Det er sant det jeg sier.
Nå krangler de.
For et sløseri, så dumt av oss.
Vi ga samuraien ris og saké.
Han åt og drakk, så slo han meg og gikk.
Ja, man slipper ikke unna ham. Han er en dyktig samurai.
Nå gir vi opp dette, og drar hjem.
Han gråter!
- Han savner kona si. - Hvordan må hun ikke se ut!
Nå drar vi hjem igjen.
Du finner aldri noen samurai. Du kan ikke engang kjøpe brød.
Vi bønder duger ikke til å vurdere samuraier.
Vi kan bare vurdere såkorn.
Vi kan ikke betale for en sterk samurai, -
- knapt nok en svak en.
Jeg spiste opp maten deres i går fordi jeg var sulten.
Men penger å spille bort, det hadde du.
Vil du slåss?
Tida er inne.
Opp med deg.
Hold opp med å klimpre, munk!
Spill. Vi liker det.
- Du ville jo hjem. - Ikke for å forhandle med røvere.
Jeg nekter å forhandle med dem.
Hva annet kan vi gjøre? Vi får jo ikke tak i noen samurai.
Jeg skjønner.
Hva skal vi tilby bandittene denne gangen?
Hva med dattera di? Kanskje de vil ha henne.
Shino er i hvert fall vakker.
Hva er det?
En tjuv ble oppdaget, og gjemte seg på låven.
- Hvor mange tjuver er det? - Bare én.
Bare én? Men dere er jo så mange.
Vi er maktesløse. Han har tatt et barn som gissel.
Han dreper barnet hvis vi angriper ham.
Hører du barnets gråt?
Han tok med seg barnet dit i går natt.
Det har grått sia da.
Den lille stakkaren.
Guttens foreldre er fortvilet.
Hvem er den samuraien?
Ingen kjenner ham. Han vil redde gutten.
Han ba om ris.
Så barberte han hodet, og lånte prestens kappe.
Ikke kom nærmere, da dreper jeg barnet!
Jeg er prest, og skal ikke gjøre noe.
Ta det med ro.
Jeg skal ikke gå inn. Jeg har med mat til barnet.
Jeg har med meg to kuler ris. Én er til deg.
Ta dem. Hva er galt?
Kast dem inn!
Skal vi ikke spørre ham?
Vi må passe på før han forsvinner i vrimmelen.
Hva er det?
Jeg heter Katsushiro. Jeg vil følge deg.
Jeg heter Kambei Shimada. Jeg er en enkel ronin.
Jeg er ikke samurai, og har ingen læregutter.
La meg følge deg.
Reis deg opp så vi kan snakke sammen.
Du gjør meg flau. Jeg er ikke særlig dyktig.
Vet du, det er ikke noe spesielt jeg kan lære deg.
Jeg har deltatt i mange kriger, det har jeg.
Gå din veg, ikke tenk på å følge meg.
Det er til ditt eget beste.
Jeg har bestemt meg for å følge deg uansett hva du sier.
Jeg forbyr deg det.
Jeg har ikke råd til noen lærling.
Hva er det?
Hva vil du?
For en frekkhet!
Ikke bland deg opp i dette.
Er du samurai?
Naturligvis.
Jaså?
Hvem er han?
Ikke bry deg om ham.
Nådige herre!
Lærer du aldri?
Skal vi fø på en samurai til?
Det er umulig.
Sensei! De kan slåss med bambusspyd.
Jeg har tenkt på det.
Men dette blir ingen leik.
De er førti banditter.
To, tre samuraier holder ikke.
Å forsvare seg er vanskeligere enn å angripe.
Er det koller utafor landsbyen deres?
Kan hester komme seg over dem?
Og åkre foran landsbyen, -
- så den er sårbar for ryttere til åkrene oversvømmes.
Vi trenger fire mann.
En vakt for hver himmelretning.
To i reserve.
Det trengs sju, inkludert meg.
Kan vi betale for sju stykker?
Gisaku ba oss skaffe fire. Kanskje vi kan klare én til.
Vent litt. Jeg har ikke sagt ja ennå.
Det blir vanskelig å finne så mange pålitelige samuraier.
De får jo bare kost og losji.
Og gleden ved jobben, om jeg får si det sånn.
Dessuten er jeg trøtt av å krige.
Jeg begynner vel å bli gammel.
Jeg er glad jeg ikke ble født som bonde.
Hunder har det bedre.
Det beste var om dere gikk og hengte dere.
- Pass tungen din! - Men det er jo sant.
Da burde du føle medynk med dem.
Kjenner du medynk med dem?
I så fall burde du vel hjelpe dem?
Hold opp!
Tåper!
Her, se samurai. Den er din.
Skuff den ned.
Bøndene spiser hirse, og gir deg risen sin.
De gir deg alt de har.
Ja, jeg skjønner. Ikke skrik mer.
Jeg setter pris på oppofrelsen deres.
Kom og se!
Manzo er hjemme igjen!
- Rikichi og Yohei, da? - De prøver å samle flere samuraier.
- Hvor mange trenger vi? - Sju.
Sju!
Du sa fire, så jeg gjorde mitt beste for at...
Jeg tenkte meg omkring ti samuraier.
Men hadde jeg sagt ti, så vet jeg -
- at dere hadde kommet hjem med femten.
- Jeg er bekymret. - Å?
Pikene faller lett for samuraier, -
- og de kommer til å gjøre seg til for dem.
Har du helt glemt bandittene?
Hvorfor bekymre seg om skjegget når hodet sitter løst?
Trengs min hjelp?
Kjempe, sier du?
Mot hvem?
Katsushiro!
Gjem deg bak døra!
Slå ham ned når han kommer inn.
Ta det.
Slå så hardt du kan.
Utmerket!
Tilgi oss.
Jeg ser etter noen gode slåsskjemper, sånne som deg.
Jeg er lei for at vi måtte prøve deg slik.
Hva er det dere gjør? Dere har fornærmet meg!
Vær så snill å tilgi oss, men vi trenger en som deg.
Vi skal kjempe mot landevegsrøvere.
Hvilken klan tilhører du?
Dette er svært uvanlig, oppdragsgiveren vår er en landsby.
- En landsby? - De betaler oss ingen ting.
Men vi får tre måltid mat om dagen.
For en utrolig frekkhet. Jeg kan mye mer enn det.
Jeg er lei for det. Er det ditt siste ord?
For dårlig.
Vi får aldri tak i flere som ham.
- Hva er det? - Kambei er ok, men hva med resten?
Vent og se. Vi kan bekymre oss om dem når vi har dem.
Han, da?
Unnskyld!
Samme framgangsmåte?
Slå hardt. Det er bra trening.
- Jeg fraber meg spøk. - Tilgi oss.
Interessant.
Jeg vet under hvilke vanskelige forhold bøndene lever.
Men det er ikke for deres skyld jeg tar jobben.
Det er for din skyld at jeg gjør det.
De djupeste vennskap kan vokse fram av det mest uventede møte.
- Hva heter du? - Katayama Gorobei, den sterke.
Yohei, kok risen!
Yohei!
Hva er det, Yohei?
Den er stjålet.
Din idiot!
Jeg passet på den hele tida.
Jeg hadde den til og med ved sida av meg om natta.
Jeg skaffer mer hjemmefra.
Hva skal jeg gi dem å spise til du kommer tilbake?
Det er bare en neve igjen.
Hold opp. Kambei kommer når som helst.
Dette er flott, Shichiroji.
Takk og lov for at du er i live.
Jeg trodde at du var borte for alltid.
Hvordan unnslapp du?
Jeg gjemte meg i grøfta under vannplantene.
Da donjonen brant og raste sammen, trodde jeg det var slutt.
Hvordan har du det nå?
Ikke verst.
Er du klar for nok en kamp?
Oppdraget gir verken penger eller framtidsutsikter.
- Vil du være med? - Ja.
Denne gangen dør vi kanskje.
At de var så få...
- Hva vil du ha? - Samuraier.
Jeg har en samurai hjemme, om han nå duger til noe.
Han dukket opp helt ubekymret, og ba meg om litt mat.
Han ville hogge ved, for han hadde ingen penger å betale med.
Jeg likte den likefremme væremåten hans.
Har du aldri sett noen hogge ved?
Ikke med en sånn energi.
Det er sånn jeg er.
Du er flink.
Til å drepe motstandere.
- Har du drept mange? - Man kan jo ikke drepe alle...
Som oftest så rømmer jeg.
Det virker som en sunn innstilling.
Takk.
Hva sier du til å drepe omtrent tretti røvere?
Da setter vi i gang.
Det ble uavgjort.
Jeg vant.
Tullprat!
Med ordentlige sverd hadde du vært død nå.
Da bruker vi ordentlige sverd.
Da dreper jeg deg. Det er bare dumt.
Trekk!
Ikke prøv å stikke av!
Så meningsløst. Utfallet er gitt.
Hvordan går det?
Jeg har mistet en dyktig fekter.
En mistet fisk virker alltid stor.
Jeg så ham drepe en mann.
Han er flink, men han vil ikke drepe.
Han er bare interessert i å forfine kunsten sin, så han sa nei.
Men han vet hvor jeg er.
- Og du, da? - Jeg har funnet en.
Han er ikke spesielt flink, -
- men han er ærlig, og dessuten har han humor.
Han kommer til å holde humøret vårt oppe.
Takk skal du ha.
- Jeg har en til. - Mener du Shichiroji?
Han var medhjelperen min i mange år.
Jeg heter Heihachi. Jeg er av vedhoggerskolen.
- Vi trenger tre mann til. - Tre, sier du.
- To holder vel? - Vi kan ikke ha med barn.
Jeg husker hvordan jeg følte det i din alder.
Jeg prøvde å utmerke meg i krig, -
- og å bli til noe. Feltherre, kanskje.
Men tida flyr like fort som en pil.
Se bare på det grå håret mitt.
Det som er igjen.
Kampen har ikke gitt meg noe.
Jeg er alene i verden.
Reis hjem i morgen tidlig.
Du har fått nok trening.
La ham være med.
Sjøl om han er ung. De unge er ofte kampvillige.
Behandler vi ham som en voksen, -
- så kommer han til å bli voksen.
La oss ta ham med, og behandle ham som en voksen.
Da trenger vi bare to til.
Én til holder.
Du bestemte deg for å komme. Takk.
- Når? - I morgen.
Men...
Vi får bare glemme den sjuende. Vi har ingen tid å miste.
Da så!
Sensei!
Jeg vet det.
- Sensei! - Ikke si noe.
Jeg har funnet en riktig råbarka samurai.
Det ble et skikkelig slagsmål. Han er illsint.
Etterpå drakk vi med ham. Han er på veg hit nå.
Skal jeg gjøre det samme igjen?
- Hva er det du gjør? - Jeg prøver ham.
Det er ikke ærbart.
Er han så god som du sier, så parerer han slaget.
- Men han er full. - En samurai blir aldri så full.
Det der var dårlig gjort!
Hvem var det som slo meg?
Er det deg?
Jeg kan minsanten huske deg.
Du var frekk nok til å spørre -
- om jeg var samurai.
Visst er jeg samurai!
Jeg har lett etter deg sia. Jeg vil vise deg noe.
Dette.
Se på denne!
Den har gått i arv i slekta mi i mange generasjoner.
Det er meg!
Er det du som er Kikuchiyo?
Ja.
Født i Tenshos andre år.
Du ser gammel ut for alderen.
Når man ser deg, er det vanskelig å tro at du er tretten.
Hvor har du stjålet denne?
Hvem tror du at du er, som kaller meg en tjuv?
Stjålet?!
Tretten, sier du?
Sånn, ja.
Opp med hodet, trettenåring.
Forbannede samurai!
- Er han samurai? - Han tror at han er det.
Våkn opp, Kikuchiyo!
Ta godt vare på denne.
Vent, ta meg med.
Hva er det, far?
Hvorfor ser du slik på meg?
Klipp deg.
Du må se ut som en gutt.
- Nei! - Klipp håret!
Samuraiene er på veg hit. De er farlige.
Shino!
Manzo har sett samuraiene, og han klippet håret av dattera.
Vær glad for at du har sønner, og bor utafor landsbyen.
La dattera mi bo hos dere.
Manzo gjør meg rasende.
Han sier han er urolig for byen, men han bryr seg bare om jenta.
Nå har du hisset opp hele landsbyen.
Alle jentene er skrekkslagne.
Hva skal vi gjøre? Samuraiene er her snart.
Vi får be gamle Gisaku om råd.
Her er det ikke noe å se! Gå vekk.
Forsvinn!
Vi må gjøre noe før samuraiene kommer.
Han følger fortsatt etter oss.
- Nå har han visst forsvunnet. - Han har gitt opp.
Jeg savner ham faktisk, nå som han er borte.
Denne vegen!
Palasset vårt...
- Jeg vil ikke dø i en gjødselhaug. - Ingen ber deg om det.
Hallo!
Jeg er hjemme! Jeg har med meg samuraiene.
Samuraiene er her!
Hva er det med dere? Hvorfor tar dere ikke imot dem?
Hvor er alle sammen?
Hvor er dere?
For en velkomst.
Hva skal dette bety?
Kom fram, og ta imot gjestene deres!
- La oss oppsøke gamle Gisaku. - Han råder oss i alt.
Er han landsbyens eldste?
Så vi skal bevilges en audiens.
Skal vi gå?
Hva kan man gjøre med dem? De er bare tåper.
De er bønder, og derfor er de redde.
De er redde for alt.
De frykter regnet, tørken, vinden og stormen.
De våkner redde, og de går redde til sengs.
Dagen i dag er ikke noe unntak.
Jeg forstår alt det, men hvorfor er de redde for oss?
Hva tror de at vi skal gjøre dem?
Bandittene kommer!
Nå må dere ta det med ro! Hør på meg.
Fra hvilken kant kommer de?
Fra kollene.
Hvem så dem? Si hvem det var som så dem.
Hvem slo alarm?
Det gjorde jeg.
Ikke vær så redde.
Det er ingen fare, bandittene kommer ikke.
Tåper! Vi kommer, og dere tar oss imot som om vi var pestbefengte.
Men når dere hørte alarmen, -
- da passet det, kan jeg love.
Tåper!
- Noen innvendinger, gamling? - Slett ikke.
Han vil virkelig være med. Nå er vi sju.
Unnskyld at rommet er så skittent.
Hvor skal du sove?
- Jeg sover i stallen. - Med hestene?
Bandittene tok alle hestene i fjor.
En stall er ikke så ille hvis man har sin hustru hos seg.
Jeg har ingen hustru!
Nå, hva heter du?
Det har jeg glemt. Du kan vel gi meg et navn.
Hva med Kikuchiyo, som det stod i rullen?
Hvordan ville du angrepet?
Fra kollene.
Du ville altså valgt denne vegen.
Hva sier du om dette?
Shichiroji bygger en barrikade. Se på alle stokkene.
- Han kan sine ting. - Din gamle medhjelper.
Tenk på at i krig gjelder det å kunne løpe fort.
Det gjelder i forsvar og angrep, ellers er slaget tapt.
Vi fyller dette området med vann etter innhøstingen.
Jeg lurer på om vi rekker det før røverne kommer.
Spidd meg nå, jeg er en av bandittene.
Her.
Gjør det.
Neste!
Opp med farta!
Forsvaret blir lettere hvis vi river denne brua.
Hva gjør vi med husene?
Vi må tømme dem.
Gisakus kvern også?
Gamlingen er sta.
Klart dere er redde for fienden. Det er helt naturlig.
Men han er også redd for dere.
Utmerket! Flotte fugleskremsler.
Men banditter er ikke kråker.
Ikke stå der og tygg drøv!
Dette er ingen bås!
Du der, ta ett skritt fram!
Jeg mener deg. Tre fram.
Jeg får ta inngangspenger!
- Hva er dette? - Et spyd.
Hvor har du fått tak i det?
Vokste det på et tre, kanskje?
Sånne spyd får man bare fra døde samuraier.
Dere må ha flere.
Nå? Hvor har dere dem?
Det er fredelig her, men dette er vårt svakeste punkt.
- Katsushiro, nå går vi. - Jeg kommer etter.
Han er fortsatt bare et barn.
Bor du i landsbyen?
Jente?
Gutt?
Du skal være med på øvelsene!
Være ute å plukke blomster når en sånn fare lurer!
Jeg skal trene deg!
Alle disse stedene passer...
Se hva jeg fant!
- Hva er dette? - Alt kommer fra en samurai.
- Hvor fikk du tak i dem? - I Manzos hus.
Liker du dem ikke?
De som er så fine.
En veldig flott hjelm.
Hva er det? Vi trenger jo sakene, eller hva?
Du burde skamme deg!
De kommer fra en samurai som de har drept!
- Jeg vet det. - Hvordan våger du?
En som aldri har blitt jaget med bambusspyd kan ikke forstå.
Jeg ville gjerne drept hver eneste bonde i landsbyen!
Et godt forslag.
Tror du at bøndene er helgener, kanskje?
Tror dere det?
De er slu og upålitelige!
Be om litt ris, og de nekter for at de har noe!
Men de har alt.
Bryt opp golvene, og leit i låvene.
Der finner dere alt: Ris, salt, bønner, saké...
Gjennomsøk kollene etter gjemte garder.
De later som om de er helgener, men de ljuger bare.
Etter kampene jager de skadede og slagne.
Bønder er noen svikefulle gjerrige, feige, -
- hissige, dumme mordere!
Jeg ler av dere!
Men hvem gjorde dem til sånne udyr? Det gjorde dere!
Forbannede samuraier!
Når dere slåss, brenner dere byene, ødelegger åkrene.
Dere stjeler mat, voldtar kvinner, gjør menn til slaver -
- og dreper motstandere. Hva skal bøndene gjøre?
Du er bondesønn, ikke sant?
Er det noe galt?
Nei, ingen ting. Alt er bra.
Jeg sover her fra og med nå. Jeg tåler ikke selskapet deres.
Ikke vær så feig. Dette er jo din plass.
Du lot dem sove i ditt hus, for sjøl å sove i stallen.
Som i gamle dager.
Det er så stille.
Det virker utrolig at røverne kan være i nærheten.
Litt kvinnelig selskap hadde gjort seg.
Jeg går opp på kollene og trener.
- Det er ingen kvinner der. - Du høres nesten fornuftig ut.
Hva er det du syr på?
Fanen vår.
Den vil hjelpe oss å holde stridsmoralen oppe.
- Hva står det? - Tegnet betyr "bonde".
Men det symboliserer hele landsbyen.
- Og ringene? - Det er oss.
Bare seks. Hva med meg?
Du er så spesiell, at jeg lot trianglet være deg.
Det er ris. Spis.
Jeg har smakt hirsen dere spiser. Den er avskyelig.
Spis nå.
Ta den.
Jeg kan gå hvis du heller vil spise alene.
- Jeg vil ikke spise det. - Jeg tok det med til deg.
Det er veldig snilt av deg å gi meg den, -
- men Kyumons mormor skal få den.
Kyumons mormor?
Jeg er ikke sulten. Jeg spiser seinere.
Spis nå, jeg sparer litt av min ris isteden.
Hva er det nå, da?
- Så skrekkelig. - Har hun ingen slektninger?
Røverne drepte dem.
Jeg vil dø.
Ingen ting holder meg igjen her.
Jeg vil dø. Jeg vil ikke leve lenger.
I den neste verdenen -
- blir det kanskje bare mer elendighet
Så jeg tror jeg blir.
Det blir bra i den neste verdenen.
Der fins det ingen røvere eller fattigdom.
- Vet du det? Har du vært der? - Ikke skrik.
Jeg avskyr elendighet og elendige mennesker!
Jeg vil aldri bli en larve som henne.
Jeg vil være hensynsløs og djerv.
Sørg for å være det når bandittene kommer.
Så du...
Du så meg i dag, ikke sant? Du så meg -
- med... - Med jenta?
- Hvorfor sa du ingen ting? - Hva skulle jeg si?
Gi oss litt ris!
Vi har ikke noe!
Hvordan kan dere trenge ris, som orker å skrike så høyt?
Dette er alt vi kan avse.
Ga vi dere mer, kom vi til å se sånn ut.
Hør her, har ingen av dere en søt søster?
Du har vel en søster?
Når blir det?
- Når er det på tide å høste? - Om ti dager.
Går det ikke tidligere?
Tidligst om tre dager.
Vi vil oversvømme åkrene med vann.
Vi skal grave en grøft i sørøst, -
- så ingen hester kan komme den vegen.
Det tar minst én dag å oversvømme åkrene.
Fint. Og en ting til. Før dere begynner å høste, -
- må dere tømme husene bortenfor brua.
Skal jeg forlate huset mitt?
Jeg skjønner hva dere føler, -
- men det er helt nødvendig.
Vi kan ikke forsvare gårdene som ligger lengst borte.
Kornet er snart modent.
Da kommer bandittene hit, og vi må være rede.
Fra og med nå arbeider vi i grupper.
Vi høster sammen, ingen får arbeide alene.
Fra og med i morgen bor hver gruppe sammen.
Ingen får gjøre noe på egen hand.
Det er nok best -
- at dere nyter elskoven med konene deres i natt.
Alle som bor bortenfor brua blir med meg.
Får vi ikke forsvare våre hus, vil vi ikke forsvare deres heller!
La oss forsvare våre hjem sjøl!
Stopp!
Ta spydene og vend tilbake til gruppene deres!
Hvor er den idioten Yohei?
Yohei!
Det ligger tre hus bortenfor brua, og tjue her i landsbyen.
Vi kan ikke utsette tjue hus for fare for å redde tre.
De vil likevel gå tapt hvis landsbyen ødelegges.
Slik er det i krig.
Vi sitter alle i samme båt.
Sammen kan vi forsvare oss, alene går vi under.
Sånn egoisme tolereres ikke.
5 minutes break Press next/skip to continue
Hvem hadde trodd at det var så mange kvinner her?
Hvor har dere gjemt alle jentene hele tida?
Gi meg sigden din.
Jeg skal hjelpe deg. Jeg er din venn, skjønner du.
Rikichi...
De gifte parene får gjort mest.
Du burde sørge for å gifte deg.
Jeg spøkte bare. Hvorfor blir du så sint?
Hent ham. Hvorfor løp han av garde sånn?
Shino, ikke stå og dagdrøm!
Hva er dette? Har det vært bjørn her?
Kuttet med sigd.
Rikichi?
Jeg så ham ikke gjøre det, men han kom herfra.
Han var helt gjennomsvett.
- Hva sa du til ham? - Bare at han burde gifte seg.
Han har store bekymringer. Du kan se det på ham.
Han knep leppene sammen så munnen liknet ei stengt dør.
Vi får vel åpne den.
- Hvem er det? - Bare meg.
Er alt i orden?
Sett deg så vi kan prate litt, Rikichi.
Det er alltid godt å prate litt.
Å snakke om bekymringer pleier å gjøre dem mindre.
Du er ikke spesielt taletrengt.
Men hvis det er noe som plager deg, -
- så passer det fint å snakke om det nå.
Det er ikke noe som plager meg.
Skal vi dra?
- Og gutten? - La ham sove.
Han sa "Shino".
Ei jente.
Den sovende gutten snakker som en mann.
Hvor skal vi begynne?
Med vårt svakeste punkt.
Hvem der?
Kom fram!
Kikuchiyo...
Hadde vi vært røvere, så hadde du vært hodeløs nå.
Yohei, hva er dette?
Det er hesten min.
Jeg trodde det var ei stor mus.
Bandittene kommer visst ikke.
Nå står vi her og må fø de grådige samuraiene.
For et ufattelig sløseri.
Du kommer til å gjøre hesten halt, og Yohei lei seg.
En god rytter kan få den dårligste hest til å galoppere.
Ikke verst.
Nå er de muntre.
Treskingen er overstått, og ikke en banditt å se.
Jo, men når alt virker trygt, -
- lurer de største farer bak neste hjørne.
Be dem innta posisjonene sine.
Skulle ønske jeg var født i en samuraifamilie.
Jeg skjønner deg. Jeg var heldig. Bondelivet er hardt.
Jeg mener at du er samurai, og jeg bare ei bondedatter.
- Shino... - Det er ikke det...
Framtida bekymrer meg ikke.
Du er ingen ordentlig samurai!
Jeg så tre menn i nærheten av den vestre vegen.
Har noen andre sett dem? Vi sier ikke noe om det.
- Jeg så tre hester oppe på kollen. - Vi vet det.
Så nå har de kommet.
Det merkes på oppstyret.
Kommer de fra kollene eller fra vest?
Fra vest.
Be dem om å roe seg, det var bare tre stykker.
De må være speidere. Nå vet de at vi er her.
Hva er det? Har bandittene kommet?
Så de kom til slutt...
Stille.
Ta det rolig.
Se.
Det må være speiderne.
Barrikaden overrasket dem.
De vet ikke at vi er her.
De tror at de bare skal slåss mot bønder.
Hvor har det blitt av alle sammen?
For en tåpe!
Kikuchiyo!
Hva er dette pratet om banditter?
- Bare se. - De stikker.
De skal ikke få fortalt at vi er her.
Jeg tar dem. De er på mitt område.
Unnskyld meg, jeg visste ikke.
Ingen unnskyldninger. Avskjær dem isteden.
Til hestene.
Katsushiro! Se på, men ikke slåss.
For noen flotte hester.
Hold deg utafor synsvidde.
Katsushiro, det er over nå!
Vent! Han er krigsfange.
Han ber om nåde, vi skal ikke drepe ham.
La henne hevne sønnens død på sin egen måte.
Kan noen hjelpe henne?
Han sier at fortet deres ikke er så sterkt.
Det er like fullt av hull som Yoheis bukser.
Kan vi nærme oss...
Det er førti av dem, men vi klarer å gå inn.
Mister vi én eneste mann, så er vi fortapt.
Det gjelder i all kamp.
Går tre av oss, kan vi lett slå ti av dem.
- Hvor langt unna er de? - Vel en dags ferd.
- Vi har de tre hestene deres. - En halv dags ritt.
Rir vi hele natta, er vi framme ved soloppgang. Hvem blir med?
Ikke du.
Men det gjør jeg.
- Jeg kan vise veg. - Det er ikke nok hester.
Du kan jo ta Yoheis hest, herr Kikuchiyo.
Og du kaller deg sjøl hest!
Du burde skamme deg!
Vent!
Kom tilbake! Jeg ber om unnskyldning!
Sett fyr på stedet, så dreper vi dem når de kommer ut.
Du er en idiot!
Det var din feil, Rikichi! Hvem var den kvinna?
Kona mi.
Heihachi, ta deg sammen.
Heihachi!
Tenk... Vi som regnet med at Heihachi skulle muntre oss opp.
Og nå er han borte.
Vær stille! Vær stille, ikke gråt.
Vær stille!
Se! Nå har de endelig kommet.
De har tre skytevåpen. Ikke glem det.
Tjue i nord, tretten i sør.
- Hvor mange skytevåpen? - Tre.
Begi deg til sørsida.
Tilbake!
Tolv mann på veg mot øst.
- Tretten, mener du? - Vi drepte én.
Se etter om brua i øst er der fortsatt.
Det store slaget kommer til å stå i nord.
Hvorfor bygget du ingen barrikade der?
Befestninger bør ha en svakhet for å friste fienden.
Nå tar vi alle sammen.
Fort dere.
Dere må rive brua!
Hva tror du vi holder på med?
Pass dere for skytevåpnene deres.
Jeg vet det!
- Hvor skal dere? - Jeg må finne pappa.
Han er fortsatt i kverna, og nekter å forlate den.
For en sta gubbe! Hent ham, men skynd dere.
Stikk av garde nå!
Sørg for at brua blir revet!
- Hvor mange i fjellene? - Tjue.
Og tolv i øst.
De er vettskremte alle sammen.
En gang til!
Og igjen.
Vi kan skrike høyere enn dem.
Kom, alle sammen.
Ta i ordentlig.
En gang til.
Nå skal vi vise dem!
Skrik du også!
Nå kommer de!
Innta plassen din!
Kom igjen.
Se!
Ikke bry dere om de gamle skjulene!
Tilbake til plassene deres, alle sammen.
Kverna til Gisaku!
Hvor er Gisaku og sønnen hans? Hvor er spedbarnet?
Bli på din post!
Kikuchiyo, kom tilbake!
Hvor er mennene?
Hun har blitt spiddet.
Nå går vi tilbake.
Følg etter meg.
Dette barnet... er meg! Jeg har opplevd akkurat det samme!
Hva glor du på, Yohei?
Er alle like hele?
Dere gjorde bra motstand alle sammen.
Det lukter krutt!
Manzo!
Hvor ble du truffet?
Hent Shino, er dere snille.
La det være.
Du er ikke døende, din dumrian.
Hold opp med å rope etter sønnen din som om han var ei jente!
Stopp. Kom hit med en gang.
Godt gjort! Hvem er du?
Det er Rikichi.
Vi har avverget angrep fra tre forskjellige sider.
Neste gang slår de til her. I morgen, eller kanskje i natt alt.
Det er veldig stille.
Det er stille. De ligger og trykker der ute.
Jeg skal vise dere.
Veldig bra. Sett opp fugleskremslet der borte.
De slår trolig til her i morgen tidlig.
Da slipper vi dem inn.
Men ikke alle på en gang.
Én eller to om gangen.
Når de er inne, slutter vi rekkene og stenger resten ute.
De som er inne, blir fanget i ei felle.
Da er de hjelpeløse, og vi kan ta dem én av gangen.
Muskedundrene plager meg. Vi må uskadeliggjøre dem også.
Jeg kan få tak i en.
Nei, jeg gjør det.
Jeg hører fottrinn!
Du bare innbiller deg det.
Nei, jeg hører dem.
Du er utmattet. Sett deg ned og hvil isteden.
To døde.
Hva er det?
Hva vil du? Jeg trenger søvn.
Du er en stor mann, Kyuzo.
Jeg har alltid ønsket å si det til deg.
De kommer!
Slipp inn bare én.
Kambei, vi slipper inn én.
Husk at rekkene må sluttes med en gang.
Flott.
Grupper dere nå. Spre dere!
Slipp inn én til!
Nå kommer han!
De er noen ordentlige sveklinger.
Slett ikke så tøffe.
De lærer. De kommer ikke til å angripe igjen.
De er visst ikke så tøffe likevel.
Fire døde i dag, og Kyozo drepte to i går.
Han er en ekte samurai. Han frykter ingen ting.
Likevel er han beskjeden. Han skrøt ikke det minste om våpenet han tok.
Han anså det som like lett som å plukke sopp.
Så interessant bablingen din er.
Yohei, hold vakt for meg.
Ingen fare, dere skremmer dem vekk.
Et fugleskremsel hadde klart det.
Alle feige stakkarer kommer til å lide samme skjebne.
- Hvordan går det? - De er hardnakkete.
Det er snart over.
Det er helt bakvendt.
Det er de og ikke vi som skal lide tap.
Æsj, din lidelse kommer ikke til å vare lenge.
Vær så hard du bare kan.
Sånn, ja!
Din tåpe! Hvorfor forlot du posten sin?
Jeg fikk dette, og posten er bemannet, eller hva?
Du har vært uansvarlig.
I kamp angriper ingen på egen hand.
Gorobei og Kyozo holder vakt her!
Ikke slipp noen igjennom!
To kom igjennom!
Yohei!
Hvor er Yohei?
Yohei!
Jeg gjorde det jeg kunne.
Yohei!
Ta over, Shichiroji!
Gorobei!
Tretten røvere igjen, men de siste sju kostet oss dyrt.
Vi mistet Gorobei.
Hvordan har dere det?
Jeg vet at alle er trøtte, men dere kan hvile nå.
Jeg går og vasker meg.
Neste angrep blir avgjørende.
Håper det kommer før vi blir altfor trøtte.
- Når kommer de, tror du? - De angriper nok ikke i natt.
Noen av dem er skadet.
Og vi vet at de må være sultne.
Dessuten er de uenige.
Så vi kan gå ut fra at de angriper i morgen tidlig.
Katsushiro!
Kambei sier dere kan sove nå. Sett ut to vaktposter.
Mennene kan også besøke familiene sine, én om gangen.
Den avgjørende kampen, altså.
Jeg tror det.
Dere hørte ordren.
Jeg holder vakt. Dere kan sove.
Manzo, gå hjem og se til dattera di.
Sønnen din, mener jeg.
- Jeg sa det til dem. - Fint. Få deg litt hvile.
Katsushiro!
- Hvor er Kikuchiyo? - Ved Gorobeis grav.
I morgen skal vi dø alle sammen, eller hva?
Det er ikke sikkert.
Men sannsynlig?
Shino!
Shino, hvor er du?
Shino!
Saké? Hvor kom den fra?
Det er akkurat som Kikuchiyo sa.
Jeg tar den med til Kikuchiyo.
Shino!
Litt saké gjør godt. Hør her...
Opp med humøret. I morgen er det store slaget.
Ikke slå!
En bondes datter skal ikke falle for en samurai.
Manzo, er dette dattera di?
Falle for en samurai, sa du? Hvilken samurai?
Manzo!
Manzo, du må fortelle.
Heter du Shino?
Manzo, ikke vær sint.
En mann som ser døden i øynene, trenger ei kvinnes favntak.
Det gjelder både i slott og hytte.
Vis ungdommen litt forståelse.
Jeg kan ikke. Jeg tåler ikke synet av henne!
De elsker hverandre, og ingen banditt tok henne!
Alle er overspente før kampen. Det er ikke bra.
Endelig det avgjørende slaget.
Du er en voksen mann nå, ikke sant, Katsushiro?
Da skal du kjempe som en mann.
Hei!
Ta dere sammen!
Det trengs mot hvis vi skal vinne.
Kikuchiyo, hva er det du gjør?
Jeg gjør meg klar til å drepe så mange jeg kan.
Det er bare tretten igjen.
Vi slipper alle inn på en gang.
Vi går løs på dem så snart de er inne.
Dette er den siste kampen!
En til!
Katsushiro!
Gå til østsida.
Vær stille, ellers dør dere!
- Vi klarte det! - Vi stikker!
Kikuchiyo!
Bandittene!
- Bandittene! - De er døde alle sammen.
Vi overlevde denne gangen også.
Vi tapte denne gangen også.
Det var bøndene som vant.
Ikke vi.